Arhivă : Cronici
Înapoi
Celebrarea Zilei Naționale și a Centenarului Marii Uniri la Roma
![](https://static.srr.ro/images/articles/16/art-img1-2076671-img_3087.jpg)
La Roma, "Ziua Națională a României" și "Centenarul Marii Uniri", au fost celebrate cu trei zile mai devreme: pe 28 noiembrie. Printr-un Concert Extraordinar susținut de Orchestra Filarmonicii "Transilvania" din Cluj-Napoca și o Expoziție foto-documentară prezentată de Muzeul Național "George Enescu"- ambele, exemplar organizate de Institutul Cultural Român prin Accademia di Romania în Roma și Ambasada României în Republica Italiană, într-unul dintre cele mai cunoscute edificii arhitectonice din Europa, Auditorium Parco della Musica. - proiectat de arhitectul-vedetă, Renzo Piano.
Seara a purtat toate galoanele unui eveniment: de la primirea invitaților - oficiată de însuși Ambasadorul României în Italia, George Bologan și Directorul Academiei Române din Roma, prof.univ.dr Rudolf Dinu - până la Cocktailul de după concert; și s-a bucurat de prezența a numeroși reprezentanți ai Guvernului și Președinției Republicii Italiene, ai Corpului Diplomatic acreditat la Roma, a numeroși oameni de afaceri - italieni și români, jurnaliști și, nu în ultimul rând, membri de marcă ai comunității românești din Italia, una dintre cele mai mari din diaspora: 1100 de invitați! S-a deschis cu cele două Imnuri naționale - al Republicii Italiene și al României - și s-a încheiat cu Imnul Uniunii Europene: emoționant și solemn. A fost vegheată - în partea dreaptă a scenei de drapeluri, iar la fața scenei, de elegante aranjamente florale: roșu, galben și albastru - de o parte, roșu, alb și verde - de cealaltă parte ...
Mesaje de conlucrare, cuvinte de prietenie
Evident, momentul aniversar a fost marcat: mai întâi de discursul - bilingv al Excelenței sale George Bologan, Ambasadorul extraordinar și plenipotențiar al României în Republica Italiană, urmat de discursul reprezentantului Guvernului Italian, Paolo Savona, Ministrul Afacerilor Europene - ambii punctând importanța colaborării între țările noastre și consolidării Uniunii Europene prin eforturi și sacrificii din ambele părți; subliniind necesitatea păstrării valorilor noastre comune, precum și a continuării proiectului de construcție europeană, cu atât mai mult cu cât, din 1 ianuarie 2019, România se va afla la conducerea Consiliului Uniunii Europene.
Concertul Orchestrei Filarmonicii de Stat "Transilvania" din Cluj-Napoca
Gândit ca o "vitrină" a creației românești - vitrină care să ilusteze cât mai mult din varietatea stilistică și culorile spiritualității românești, Concertul Orchestrei Filarmonicii clujene a impresionat - în primul rând, prin exemplaritatea interpretării opusurilor alese. Nici nu m-aș fi așteptat ca lucrurile să fi stat altfel, din moment ce la pupitrul dirijoral s-a aflat Gabriel Bebeșelea, unul dintre cei mai talentați dirijori născuți în ultimele decenii pe pământ românesc. Astfel, am ascultat Dansurile Românești de Bela Bartok, într-o versiune surprinzând exact acea esență distilată a folclorului transilvănean - grefat pe portativ de Bartok; Concertul nr 1 pentru orchestră de coarde de Sigismund Toduță - cu partea a III-a ( eliminată la prima audiție din 1951 ) restituită! - într-o interpretare rafinată, introspectivă și, într-un contrast bine gândit, cu maniera expansiva și stenică în care orchestra a încheiat concertul, cu suita compusă de Sabin Păutza în 1976, Jocuri II - la realizarea căreia și-au adus aportul și 8 soliști vocali din corul Filarmonicii clujene, pregătiți de Cornel Groza.
În aceste partituri, Bebeșelea s-a declarat adeptul eșafodajelor articulante - de structură sonoră! - și, mai puțin artizanul sonorităților explozive, cinematice. Ca și mezzosoprana Ruxandra Donose - de altfel, în cele 3 Lieduri de Nicolae Bretan pe versuri de Mihai Eminescu și George Coșbuc: "Stele-n cer", "Și dacă ramuri bat în geam"și "Rea de plată". Că Ruxandra Donose este, de ani buni, una dintre cele mai apreciate soliste de operă și vocal-simfonic în plan internațional, deja o știe toată lumea; dar, ca interpretă de lied, au fost puține ocaziile în care am întâlnit-o până acum. Așa că, eu una, am savurat fiecare frază muzicală, fiecare cuvânt din liedurile lui Bretan, ca și cele din celebrissima piesă "Valurile Dunării" de George Grigoriu care a întregit mini-recitalul apreciatei noastre artiste; dar, mai ales, am savurat cu o imensă uimire, interpretarea oferită de Ruxandra Donose șlagărului compus de Jolt Kerestely, "Copacul": Ruxandra Donose - artista, cu cea mai "clasică" educație muzicală posibilă și venind, pentru acest concert de la Geneva, unde repetă rolul wagnerian Fricka din opera "Walkiria"! - abordând așadar un gen muzical atât de ... cross-over...Și, evident, "Copacul" a făcut cel mai mare succes în seara aceea...
De fapt, oricine a putut urmări întregul concert aniversar de la Roma, în streaming online, pe pagina de facebook a Ambasadei României în Italia și, de asemeni, pe pagina postului Radio România Muzical.
Expoziția foto-documentară
Tot la Auditorium Parco della Musica, într-un spațiu special amenajat, s-a deschis în după-amiaza zilei de 28 noiembrie și expoziția foto-documentară, intitulată " George Enescu în vremea marelui război". O expoziție ilustrând activitatea artistică a marelui nostru compozitor, violonist și dirijor, George Enescu, în perioada anilor 1914-1918. Este o expoziție extrem de interesantă, organizată în parteneriat cu Muzeul Național "George Enescu" și care a avut ca obiectiv evidențierea patriotismului lui Enescu și implicării lui în tot ceea ce traversa în acea perioadă România; o expoziție despre care mi-a dat mai multe amănunte Cristina Andrei, Directorul General al Muzeului "Enescu":
"Este prima oară când Muzeul Național George Enescu aduce o expoziție la Roma, așa încât pentru noi, evenimentul este cu totul și cu totul deosebit, cu atât mai mult cu cât, participăm și suntem parteneri la un eveniment de înaltă ținută artistică. Expoziția pe care am realizat-o anul acesta pentru a celebra Centenarul Marii Uniri, reflectă în totalitate activitatea lui George Enescu în perioada războiului, în țară. Pentru că el, este bine de știut, în 1914, când a început războiul, a anulat toate angajamentele concertistice și a venit în România alături de artiștii români, pe baricade cum s-ar spune. Este vorba despre o baricadă artistică, pe care Enescu și-a asumat-o și pe care a onorat-o cu marele lui talent și patriotismul lui absolut extraordinar - de care am avea atâta nevoie de altfel, și în ziua de azi... Toată lumea știe că Enescu a fost un foarte mare violonist, apreciat în vremea sa, pianist, dirijor, profesor de renume și compozitor de geniu. Dar faptul că el s-a dovedit a fi extrem de implicat în toate evenimentele țării sale, extrem de atașat de breasla artistică și nu numai cea muzicală, asta se știe poate mai puțin; sau că în perioada celor două războaie mondiale - pentru că și în cel de-al doilea război mondial s-a întâmplat același lucru, Enescu a venit în țară și a fost aici, a concertat, s-a implicat în viața artistică, în viața muzicală cu trup și suflet și cu tot ce-a ținut de el. A făcut eforturi remarcabile să țină sus stindardul acesta al patriotismului, de care, așa cum spuneam și repet, nu mă sfiesc să repet, avem atâta nevoie și astăzi. În concluzie, este o expoziție foto-documentară, cum noi realizăm de câțiva ani, zic cu succes. Sigur că nu venim cu documentele ca atare, vechi de 100 de ani, ci cu niște printuri: așezate într-o manieră artistică modernă, grafică, sub formă de colaj, care să atragă însă privirile și, încă o dată, îmi exprim bucuria că mă aflu aici și, abia aștept să văd diseară publicul spectator la concertul de care s-a vorbit, să arunce o privire și peste printurile noastre cu George Enescu în prim plan". (Foto: Valentin Morariu)